I begyndelsen af det ottende århundrede -
- strakte Tang-dynastiet sig fra Det Japanske Hav til Uzbekistan.
Det vestlige område var helligt land, -
- 63 buddistiske kongeriger, -
- bundet sammen af Silkevejen.
Tyrkiske normader bekrigede Tang for kontrollen over denne rute, -
- ad hvilken rigdomme fragtedes -
- både åndelige og materielle.
I denne kamp om Silkevejen -
- blev mange helte skabt. Dette er historien om to af dem.
Sir Lai Xi var min fars ven.
Han var kejserlig agent på hemmelig mission.
Du har vundet vores yndest, mens du har læst ved hoffet.
Vi betror dig...
...opgaven med at udrydde...
...forbrydere i de vestlige egne.
Det er den endelige prøve på dine evner.
Hvis du fuldfører denne opgave, får du måske lov at vende hjem.
Kejseren gav ham et æressværd og beføjelser over liv og død.
Sir Lai Xi er kommet!
Han stammede ikke fra Tang'erne. Han kom fra Japan.
Når som helst han dukkede op, var det blot for at drage videre.
Far sagde, at Sir Lai Xi gerne ville hjem.
Men det tillod kejseren ham ikke.
I stedet blev han sendt hertil for at straffe forbrydere.
Han har tilbragt ti år med at løse den opgave.
Kære mor. I dag nåede jeg grænsepasset.
Herfra skal jeg udføre min mission.
General Wen siger, at kejseren snart lader mig rejse hjem.
Jeg har været her i 25 år, men mit hjerte er i mit fædreland.
Og nu kan jeg snart vende hjem.
Kampene bliver hårdere, Wen Zhu.
Jeg har bedt Sir Lai Xi om at føre dig til hovedstaden.
Nu skal du endelig hjem.
- Ja, endelig. - Budbringeren er her!
Sir Lai Xi! Der er nye ordrer!
Jeg havde set denne forbryder, da jeg var mindre.
Man kaldte ham "Slagter" Li.
Han var en fremragende officer, som tjente under min far.
Men han nægtede at slå nogle tyrkiske fanger ihjel.
Løjtnant Li siger, at vi skal slippe dem fri.
- Det strider mod vore ordrer. - Generalen forlanger dem henrettet.
Det er jo kvinder og børn!
Vi er soldater. Vi slår ikke ubevæbnede civile ihjel.
- Slip dem fri. - Lydighedsnægtelse! Dræb ham!
Kom så!
Det gjorde kejseren rasende. Han har jagtet Li lige siden.
Li og hans mytterister levede af at bev ogte kamelkaravaner.
Men man har ikke set dem længe.
Her må vi skilles. Lad være at følge efter mig.
Gift jer og lev i fred.
Justitsråden har fortalt mig, -
- at denne eftersøgte mand er dukket op igen.
Jeg kan ikke svigte min opgave nu.
Jeg skylder kejseren for meget.
Og derfor kan jeg endnu ikke vende hjem.
Tilgiv mig, kære mor.
Når jeg er draget af sted...
...så giv dette til min efterfølger.
Løjtnant Lis tilbagevenden ændrede på Sir Lai Xis planer.
Og jeg tog del i jagten på vej til hovedstaden.
Hævn!
Fremragende.
Hæren fra Jernportspasset bringer denne karavane til Grænsepasset.
Vi har mistet fem kameler og en hest, men lasten er uskadt.
Vi påtager os opgaven og rider til 18-milsfæstningen.
Overdragelsen er fuldført. Af sted.
Få gang i kamelerne!
Uvejret nærmer sig.
Er her nogen?
Er der andre, som er i live?
Ja...
Han er stadig i live!
Værsgo.
Det er mig.
Forsvind!
Forsvind med dig, usle tigger.
Forsvind!
- Hvor kommer du fra? - Hinsides bjergene.
Ved du, hvem der bestemmer her? Det gør mester An.
Sig det.
- Mester An bestemmer her. - Forsvind.
18-milsfæstningen ligger østpå. Hvorfor rider vi nordpå?
Vejen vrimler med tyrker og røvere. Vi slipper ikke forbi dem.
Ja, og vi har kun den lille munk, som bare beder hele dagen.
Bed om held og lykke for mig.
Først rider vi nordpå.
Der finder vi vand og græsgange. Og der kan vi hvile.
- Så kan vi hyre nogle krigere. - Men hvad vil det ikke koste?
Hvor meget er dit liv værd?
Du søger Slagter Li.
En af hans gamle kumpaner, Enøjede Cao, bor ved Vestsøen.
Han kom til byen for at sælge en okse sidste år.
Jeg må drage af sted. Du må tage dig af Wen Zhu.
Der er for mange banditter her.
Jeg skal nok passe på hende.
Gå ikke ud. Det er for farligt.
Du får dine måltider bragt ind. Jeg er tilbage om et par dage.
Vent her.
Tror du, at du finder ham?
Hoffet kræver ham fanget.
Jeg må gøre min pligt mod folket og kejseren.
Er der mange penge i at opspore og henrette eftersøgte forbrydere?
Jeg klarer mig.
Du er kejserens udsending.
Hvorfor siger du det?
Han er ikke let at bide skeer med.
- Den der! - Den der!
Den hvide.
Hvorfor binder du ikke hestene? Jeg bad dig passe på dem.
Hvad nu?
- Er det en karavane? - Ja.
Hvor mange er de?
- Tre. - Hvem er de?
En tyrk, en munk og en kriger.
Jeg henter de andre.
Se godt på tyrken.
- Ja, han er en tyrk. - Kig godt efter.
- Han er altså tyrk. - Kig igen.
Du ser intet med to raske øjne.
Herre!
Gode, gamle Enøjede Ørn.
Noget at spise?
Tak.
Velsignet være du.
Hvor meget tjener mændene på at vogte karavaner, søster?
Det har de ikke gjort i årevis.
Hvorfor har du en kriger med?
Hvad har du med?
- Det vedkommer ikke mig. - Næ, nej.
Han reddede mig. Jeg må hjælpe ham.
Vi er blodsbrødre. Sig til, hvis vi kan hjælpe dig.
Der er ikke noget. Jeg kom bare for at hilse på jer.
Jeg hyrer folk ved forposten.
- Den er jo øde og forladt. - Ja.
- Den ligger i ruiner. - Så skulle jeg have efterladt ham.
- Du er blevet blødsøden. - Du kan stadig nå det.
Hvorfor ikke... Kriger!
- Medbringer du noget af værdi? - Nej, kun buddhistiske skrifter.
Vil du bytte dem for en kone? Så slå dig ned hos os.
- I har fundet et godt sted. - Ja, ikke?
- Her kunne jeg godt slå mig ned. - Fint.
Jeg skal først føre ham i sikkerhed.
Tag mig med.
Vågn op.
Har I brug for arbejde? Det er en farlig opgave.
Findes der andet? Jeg har klaret mig indtil nu.
Jeg kender vejens lov.
- Navn? - Man kalder mig Gamle Stivstikker.
- Gør din hest klar. Hest?
- Uden hest får du jo intet arbejde. - Jeg har måttet sælge den.
Jeg kaldes Salamander, men hedder Di Hu.
Jeg kender vejens lov.
- Hvor er dine forældre? - Døde. Mine venner er krigere.
Lær dig et fag.
Giv mig en chance.
- Lad være at følge efter os. - Giv mig en chance.
- Slagter Li. - Du må være kejserens udsending.
Er du skyldig i lydighedsnægtelse?
- En kriger dræber ikke uden grund. - Er du skyldig i mytteri?
- En kriger ofrer sig ikke planløst. - Javel!
Bland dig udenom, Zimo.
Herre, jeg er også kriger.
Vi fragter skatte for hoffet. Jeg bad ham beskytte karavanen.
Svigt os ikke nu.
- Broder... - Hørte du det?
Hoffets ordrer skal efterkommes. Han må gøre sin pligt.
Hvis du slår mig ihjel, må du føre karavanen til hovedstaden.
Ellers fører jeg karavanen derhen, og så kan vi kæmpe videre der.
Ja. Træk dit sværd!
- Du har forsøgt tre angreb nu. - Godt. Vi ses i hovedstaden.
Lad være med at snige dig omkring.
Jeg vil gerne se dig ordne den kejserlige udsending.
Du vil nok hellere se ham ordne mig, dit lille svin.
Nogen skal jo hente liget.
- Pas nu på. - Jeg skal ikke genere nogen.
Her må vi skilles. Rid hjem.
- Du behandler os som fremmede. - Det er ikke som i gamle dage.
Giver du gamle Enøje den kolde skulder?
Her må vi skilles, sagde jeg.
Rid hjem!
Så let giver vi ikke op.
Indtag jeres sædvanlige pladser.
Jeg vil ikke gøre jeres hustruer til enker.
Byg mig et hus. Jeg skal nok vende tilbage.
Få kamelerne op!
Holdt!
Jeg købte et æsel for de penge, du gav mig.
Der var ikke nok til en hest.
Der var nok til fem æsler. Du er blevet snydt, tåbelige knægt.
- Rid om bagved. - Så tager du mig altså med?
Ma Gun!
- Hvad nu? - Kom her.
- Han sparker igen. - Det må være en dreng.
Når jeg skænker Ma Gun en søn, er det slut med at herse med mig.
Hvem har bedt dig om en dram?
Hvis jeg ikke vender tilbage...
...så tag dig af min kone...
...og mine døtre.
Vi er jo blodsbrødre, ikke? En for alle, og alle for en.
Hold ikke mig udenfor.
- Din kone skal snart føde. - Hvad vedkommer det dig?
Mester An, du er som en løve. Du er ørkenens hersker.
Hvad ønsker fyrst Khan af mig? Sig frem.
Der kommer en karavane fra Indien.
- Vores vise Khan beder dig... - Ligger I ikke i krig med Tang?
Snart tilhører hele Vesten jer.
Hvad skal I så med den karavane?
Den medbringer noget, som Khan vil have fat i.
Men hvorfor så ikke selv erobre den?
Vor ærede Khan har lovet, at hvis du gør det, -
- kan du forlange hvad som helst af ham.
Jeg vil have hans datter til hustru.
Sig det til din mægtige herre.
Kom så med de rigtige sværd.
Hvis I vil arbejde for mig...
...må I komme i bedre form.
Mester An, du er jo fabelagtig.
Intet under at du bestemmer her.
Jeg er forretningsmand, så spar dig din smiger.
Javel, ja.
Når hvervet er udført, arrangerer Khan brylluppet.
En datter er vel en ringe pris for herredømme over Vesten.
Ikke sandt?
Tillader du?
Frygt ikke.
Historien er kun lige begyndt.
Gør medgiften rede.
Til hest, Gamle Stivstikker. Vi skal rekruttere flere folk.
God idé. Det er trættende at skulle passe kameler.
Jeg tager med.
Nej. Hvis noget går galt, fører du karavanen til Rødklippekløften.
Stol på mig.
Der er noget galt her.
- Hvornår har du sidst dræbt nogen? - Det er mange år siden.
- Det bliver der snart lavet om på. - Pokkers. Min klinge er sløv.
- Hvad går der af dem? - Er du bange?
Stakkels gamle mand. Tænk at det her blev dit første job.
Han arbejder allerede for mig.
Søger du livvagter?
Jeg har ti dygtige krigere. Dem kan du hyre.
Der er ikke meget arbejde at få. Så prisen er til at handle om.
- Jeg skal kun bruge kameldrivere. - Kameldrivere?
Du skal ikke bruge kameldrivere. Mig kan du ikke narre.
- Hvad skal det sige? - Ikke noget.
Jeg søger blot arbejde til mine folk.
Du kan gøre det let for mig ved at hyre mine folk.
Ellers nævn en pris, så overtager jeg karavanen.
Du skal ikke blive snydt.
To muligheder. Vælg selv.
Jeg skal bruge kameldrivere. Der er ikke noget at tinge om.
Følg mig!
Af sted!
Over muren!
- Væk, medmindre du vil slås. - Ellers tak.
Ræk mig hånden.
Kom så!
Kom med mig.
Tak.
Det går ikke. Fortsæt uden mig.
- Trænger du til hjælp, løjtnant? - Du er vist gået galt i byen.
- Vi skal jo mødes i hovedstaden. - Banditterne skal ikke få dig.
Det ville da spare dig besværet.
- Wu her! - Skalde her!
- Ma Gun her! - Cao her!
Skynd dig!
Fart på!
Vil I være mine vagter? Vi skal skynde os til hovedstaden.
Til hest!
- Det her vedkommer ikke dig. - Jeg har opsporet ham.
- Det er min opgave at slå ham ihjel. - Jeg vil blæse på ham.
Du må hellere se at komme videre. Lad os ikke strides om så lidt.
Egnen her hører under Tangstyret. Og jeg er deres repræsentant.
Hvis du vil forbi, skal du først forbi mit sværd.
Enøje! Ma Gun!
- Før an. - Ja.
Zimo! Koordinér fremrykningen.
- Wu! Skalde! - Ja.
- I danner bagtrop. - Javel.
- Hvad med mig? - Dig? Du bliver her hos mig.
Fra nu af styres denne by af den mægtige Khans styrker.
Ingen må forlade byen uden tilladelse.
Overtrædere bliver henrettet.
Herre.
De rider mod Rødklippekløften. De har en halv snes vagter.
Rødklippekløften?
Af sted.
Sir Lai Xi bragte nyt.
Vi skulle ride østpå i en fart for at indhente Li.
Sit Lai Xi ville ikke have, at banditterne overfaldt karavanen.
Og han ville holde øje med Slagter Li.
- Vi har kæmpet tre slag her. - To.
- Nej, tre. - To.
Der er Store Wus grav. Jeg har selv gravet den.
Vi kan besøge graven senere.
- Sig at folkene skal være på vagt. - Javel.
Kan kamelerne holde trit med hestene?
- Knap nok. - Rid så hurtigt I kan.
- Forstået? - Ja. Af sted.
Banditter til venstre. Ind til højre!
Få fart på kamelerne!
Fart på, Di Hu!
Få karavanen til at holde trit med os.
Gamle Stivstikker!
Hurtigt!
Vent!
- Lad ikke banditterne slippe væk. - Bare rolig.
Wu! Skalde! Få fat i rebet!
Op med det!
Væk!
Op til karavanen!
- Hvad nu? - Aner det ikke.
Banditter!
Beskyt karavanen!
Af sted, Ma Gun!
Enøje!
- Vi angriber. Før karavanen væk. - Skal ske.
Fremad!
Op med rebet!
Lad mig ordne ham.
- Karavanen er splittet! - Videre! Følg mig!
Rid derind.
- Bevogt slugtens munding. - Javel.
Tag tøjlerne, Di hu!
Skynd dig!
Rid i forvejen, Stivstikker.
Skynd dig ind i slugten, Di Hu!
Så er det dig, Skalde!
Skalde!
Af sted!
Spær mundingen!
Da vi var sluppet gennem slugten, -
- kom vi til en tæt poppelskov.
Løjtnant Li førte os ned til en underjordisk gravplads.
Han vidste ikke, om banditterne kendte den.
Men vi var alle klar over, at vi ikke havde noget andet valg.
Han lod, som om han ikke kendte mig.
Han havde nok ikke ventet, at jeg ville dukke op sammen med Li.
Måske var han bare utryg ved det, fordi jeg er en pige.
Hulen er kold. Tag et skind at sidde på.
- Hvem er den mand? - Kejserens udsending.
- Wu! - Lad være!
Der er lang vej endnu.
Hvil dig her ved bålet.
Hvor kan de gemme sig?
Uanset hvor de er, får de snart brug for vand.
Gobi-ørkenen ligger mod øst. Der er intet vand.
Mod syd ligger isplateauet, som tibetanerne bevogter.
Der er kannibaler i bjergene.
Mod nord ligger 18-milsfæstningen.
- Rid hen og forgift Den Bitre Brønd. - Javel.
Få tyrkerne til at sætte vagtposter på alle veje til 18-milsfæstningen.
Er der ikke noget usædvanligt ved banditternes vedholdenhed?
Det virker sært.
De splittede karavanen midt over.
Hvis de var ude på at plyndre os, har de jo fået halvdelen af lasten.
De jagter ikke hellige skrifter.
De splittede karavanen op for at afskære de bageste fire folk.
Da vi var på udposten, ville An have os til at hyre hans folk.
Han ville også købe karavanen af os. Han må vide, hvad det er, vi har.
Det ser sådan ud.
Det må være noget, som vi ikke kender til.
Kan det være denne mini-pagode?
Jeg er vågen. Jeg lytter.
Fortæl os sandheden.
Hvad er der udover buddhistiske skrifter?
Intet. Jeg har fortalt jer alt.
Hvis du ikke siger sandheden, vender vi om og rider hjem.
- Broder! - Fortæl os sandheden!
Jeg har jo sagt, at der kun er lidt sølv.
- Det er næppe al den ballade værd. - Broder.
- Så du det ikke?
- Det her har kostet os en mand. - Broder!
Sig det!
Lille munk...
...jeg er kejserens udsending.
Du kan stole på mig, ikke sandt?
Det er det her, de er ude efter.
Sakyamunis relikvier.
Buddhismen står stærkt i de vestlige egne.
Med dette relikvie kan man styre alle de buddhistiske riger.
Tyrkerne må stå bag mester An.
Di Hu.
Du har fortjent dem her.
Du skal nok blive en stor kriger en dag.
Men nu må du ride hjem.
Jeg er dig dybt taknemlig.
Zimo!
Før ti kameler til Den Bitre Brønd. Brug al din list.
Lad dem tro, vi søger vand og er på vej mod 18-milsfæstningen.
- Forgift to kameler ved brønden. - Forstået.
- Hvor er giften? - An har allerede forgiftet brønden.
Vi mødes det sædvanlige sted.
Hvad gør vi nu?
Vi har to veje tilbage. Mod nord og mod øst.
Kejserens kurerer venter ved 18-milsfæstningen.
Men tyrker og banditter slår os ihjel, før vi når frem.
Og så får de fat i relikviet. Øst for ørkenen ligger en fæstning.
- Det er ti dagsrejser herfra. - Det klarer vi ikke uden vand.
Der er en underjordisk flod derude.
- Jeg fandt den for 11 år siden. - Ævl!
- Det er ikke tid til skrøner. - Det passer. Den reddede vores liv.
Jeg tror ikke, at han spøger.
- Drak du selv af den? - Ja.
Kan du finde den igen?
- Jeg tør satse mit liv på det. - Så er det i orden.
Hvis vi ikke finder den flod, så klarer vi den ikke alle sammen.
Jeg lader dig ikke dø, før vi når frem til hovedstaden.
- Du kan intet gøre i ørkenen. - Vent og se.
Lille munk, hvis vi ikke slipper væk, vil denne buddhistiske skat...
Mit indre øje har set hovedstaden med dens templer.
Jeg har set relikvierne, som står ved Lotustronen.
Bed Buddha beskytte os.
- Er I alle med? - Ja.
De er på vej til Den Bitre Brønd.
- Hvor længe vil det tage dem? - Små to timer.
Af sted, brødre.
- Er du virkelig forbryder? - Hvabehar?
Hvad tror du selv?
Hvad var din forbrydelse?
Har du slået nogen ihjel?
Nogle gange er det en forbrydelse ikke at slå ihjel.
Men hoffet henretter jo mordere.
Vi sætter snart kurs sydpå.
- Tænd et bål, Ma Gun. - Har du mødt ham før?
Slår du ham ihjel?
Det er min pligt.
Så det kan være en forbrydelse ikke at slå ihjel.
Hvil dig nu. Vi har en lang rejse foran os.
Drik lidt vand.
Værsgo.
Vi får ti slurke om dagen. Han har fået sin ration.
Lad svinet tørste.
- Vi kan ikke være langt fra floden. - Den ligger lige forude.
Tag med ham. Ma Gun.
Drik lidt.
Gem det.
Se! Der kommer nogen.
Jeg behøver ikke kigge. Det er Zimo.
Flodsengen burde være her.
Jeg kan huske, at der var en bakke i nærheden.
Ikke et gammelt træ.
Hvor fanden er den flod?
De kan ikke være nået langt.
- Giv mig lidt vand. - Jeg kan end ikke byde dig pis.
Jeg har to slurke fra i går. Du sagde, jeg kunne gemme dem.
- Det husker jeg ikke. - Benægter du det, dit svin?
- Skal du genere mig? - Jeg slår dig ihjel.
Hvis du lægger dig ud med mig, skal du ikke løbe bagefter.
- Broder! - Kom an!
- Slap af. Lad os se dit sværd. - Værsgo.
- Nu får du blod i stedet for vand. - Rejs dig!
Kæmp så.
- Broder. - Rejs dig!
Slår han en bror ihjel for lidt vand?
- Hvor meget er der tilbage? - Nok til én dag mere.
Hvis de ikke er tilbage i morgen, må vi dræbe en kamel.
Deres blod er for tykt. Det kan vi ikke leve af.
Hvis de ikke finder floden, -
- må vi lade munken, Wen Zhu og Ma Gun drage af sted.
Gem lidt vand til dem.
Forstået.
Ma Guns barn skal have lov til at lære sin far at kende.
- De er fulgt efter os i to dage. - Du er kvik.
Jeg kan lugte deres tobak.
Se der! Der er røg.
Der er et bål forude.
Cirka 120 km herfra. Få folkene purret.
Jeg forsøger at placere din accent. Jeg ved ikke, hvor du stammer fra.
Den officer, som blev dræbt under dit mytteri, var min ven.
Vi trak vore sværd samtidig. Han fægtede godt.
- Hvordan besejrede du ham så? - Jeg brugte et kort sværd.
Jeg sætter hurtighed og styrke over længden.
Et kort sværd er hurtigere at trække.
Sandt nok.
Min mester sagde, at det egnede sig både til angreb og forsvar.
Herre.
De er vendt tilbage.
Gamle Stivstikker.
- Sid ned. - Hold ud.
- Fandt I floden? - Gamle Stivstikker.
Vi får travlt nu, brødre.
Skynd jer!
Pas på ryggen, herre.
Tag den!
Jeg står i gæld til dig.
- Du har intet at frygte fra mig. - Fortryd det nu ikke.
- Afskær dem, Wu! - Javel.
- Er alle her? - Ja.
- Wen Zhu? - Her.
De fik mig.
Træk det ud!
- Bid i den her. - Hold ud.
Det bliver hårdt.
Pokkers!
Få ligene væk, brødre.
Efter et par timer mere i solen, orker de ikke at løfte deres sværd.
Hun brænder af feber.
Vi må finde vand snart.
Bliv her!
Tilbage.
Lad os klare det her. Det er ikke din tur endnu.
God mand.
Nej!
Fordømt!
Han er død!
Gamle Stivstikker havde ret. Ved sin død viste han os floden.
Gudernes vilje.
Det er gudernes vilje.
Brødre!
Fordriv banditterne!
Stillet over for dette mirakel trak An og hans folk sig tilbage.
Måske mente de, at himlen var på v ores side.
De opgav forfølgelsen, og snart nåede vi Ensomhedens Fort.
Men der var ringe trøst at finde.
Det var en spøgelsesby med blot en håndfuld vagter.
Banditter og tyrker udgjorde stadig en alv orlig trussel.
Skønt alle var udmattede, lod Li os ikke få et øjebliks hvile.
- Raketter! - Få dem ud.
Tag stridsøkserne!
Kan jeg hjælpe?
Bed Buddha om at beskytte os. Bed dine bønner.
Det bliver et blodigt slag, Wen Zhu. Måske kan jeg ikke beskytte dig.
Jeg er datter af en hærfører. Jeg er ikke bange.
Hendes far faldt i slaget ved Grænsepasset.
Vi slippe ikke levende herfra, vel?
Vær beredt.
Hvis tyrkerne angriber, så tag den her på.
Vent.
Jeg ved, at du er en god mand.
Jeg ved stadig ikke, hvor du stammer fra.
Da du spurgte sidst, ville jeg ikke fortælle dig det.
Jeg tilhører faktisk ikke Tang-folket.
Jeg er japaner.
Japaner?
- Hvor ligger Japan? - Mod øst.
Mange dages sejlads over det østlige hav.
Det er en øgruppe.
Kom du helt derfra for at jage mig?
Nej, jeg blev sendt til Tang-hoffet. Ved du, hvordan det foregår?
Jeg blev sendt dertil for at studere.
Jeg var 13, da jeg ankom.
Jeg lærte mig fægtekunst.
Senere studerede jeg krigsteknik for fodfolk, ryttere og søfolk.
13 år?
Har du studeret i al den tid?
Jeg savner min familie.
Jeg vil gerne hjem.
Ja. Det er også på høje tid.
Jeg kan rejse hjem, når jeg har slået dig ihjel.
Tyrkerne!
- Vær rede. - Fortet er stadig vores.
Olietønder!
Fakler!
Bliderne, Wen Zhu!
Antænd raketterne, Wen Zhu!
Luk porten!
Tilbage! Skynd jer ind, alle sammen!
Dig først, Ma Gun.
Skynd dig!
Dig først!
Af sted!
Skynd jer!
- Kom, Zimo! - Vent på mig, herre!
Hyld de mænd, vi har mistet, med bønner og sang.
Gudernes vilje.
Det er gudernes vilje.
Der er ikke brug for dig mere, mester An. Drag hjem nu.
Ikke brug for mig, siger du?
Jeg går ingen steder.
Jeg slår ham ihjel!
Det må du selv om. Det har intet med os at gøre.
Få kamelerne klar!
Nej!
Mor... jeg kommer hjem.
Du...
Hvor tager du hen?
Tilbage vestpå.
Jeg tager med.
Sakyamuni Buddhas jordiske rester blev anbragt i kejserpaladset.
Fra da af nød Tang-dynastiet en fredfyldt og fremgangsrig tid, -
- der er kendt som Kinas guldalder.
SLUT Ansvarlig udgiver: Tomas Crutze